Til min mor, min datter, min hustru
Napoleon Bonaparte, nyudnævnt kejser, -
- stræber efter at sikre revolutionens succes og konsolidere republikken.
Men ved afskaffelsen af privilegier og henrettelsen af kongen, -
- har Frankrig skaffet sig mange fjender.
Europa frygter republikkens idealer og den franske kejsers ambitioner.
Som det ofte sker, fører usikkerhed og utilfredshed til usædvanlige skæbner.
Mens kejseren udfordrer Europa på slagmarken, -
- bliver en mand til en levende legende.
Hvem vil have den?
Du fik i det mindste en varm velkomst!
Vi skal nok hjælpe dig i seng.
Er det her Vidocq?
Velkommen ombord.
Kom så, op med jer.
Tobak?
Jeg hedder Mini.
Vidocq.
Den store udbryderkonge. Man skal være blind for ikke at genkende dig.
- Du savede den over! Med hvad? - Jeg har ikke gjort noget!
Hvis du forsøger på noget, kaster de dig over bord.
Fortsæt. Jeg lytter.
Ud med ham!
- Hvem står for hvad her? - Maillard bestemmer.
Ham med den grønne hue.
Han er farlig, ligesom dig, og han samarbejder med vagterne.
Han forhindrer flugtforsøg og har frie tøjler.
Tag dig i agt for ham. Han vil ikke have dig her.
Kom nu, Tornblomst!
Slå ham ihjel, Ål!
Dræb ham, Ål!
På Tornblomst.
På Ål.
Kom nu, Tornblomst! Nak ham!
Tærsk ham!
Nak ham!
På Ål.
Kom nu, Ål!
Nå?
- Nak ham! - Dræb Tornblomst!
- Nak ham! - Tiden er inde.
Man skaber sig et navn, hvis man dræber Vidocq.
Jeg er Nathanael de Wenger. Du skylder mig dit liv.
Det var den første. Han sender flere.
Du har brug for en til at dække din ryg.
Mine lænker er klar.
Hvis du flygter... tager jeg med.
Jeg rejser alene.
Nak ham!
Dræb ham!
Væk!
Kast dem over bord!
Flere år senere...
Kære madame, det vigtigste er følelsen.
De bliver nødt til at røre ved det. Mærke på det.
Lad mig vise Dem dette bomuldsstof, som jeg lige har fået. Mærk på det.
Luk Deres smukke øjne. Så blødt.
- Tre farver. Se. - Nydeligt.
- Seks meter? - Så gerne. Hvilken farve?
- Rød. - Udmærket.
Seks meter af det røde. Et godt og elegant valg.
Bravo, madame.
Annette.
Hvor har du været? Har du noget? Fortæl.
- Jeg ledte efter... - Kom nu bare.
Helt ærligt. De skræmmer mine kunder væk.
- De er ikke herfra. - Som handelsmand rejser jeg meget.
Navn og papirer.-Rør Dem ikke.
Duval. Jules Duval.
- Er Masin Deres væver? - Rochefort i Valenciennes.
- Tyv! Mit ur! - Mit er også blevet stjålet!
- Aflever dem tilbage! - Anklag ikke mig!
Jeg er en ærlig mand! Alle her kender mig.
- Er det ikke engelsk? - Undskyld?
Er stoffet engelsk?
- Hvem tror De, at jeg er? - Det ved jeg ikke endnu.
Giv mig nogle navne. Ellers ryger du i fængsel igen.
Er du med?
Svin!
- Valenciennes? - Hvad?
Eller Cambrai? Du kommer nordfra.
- Er det så åbenlyst? - Jeg kan høre det.
Min mor stammer fra Calais.
Man skal vide, hvad man...
Leder du efter noget?
- Måske det her? - Giv mig det.
Giv mig det så.
Her. Det er falsk. Jeg beholder det andet.
- Du tager dig godt betalt? - Det er lærepenge.
Den slags koster.
- Jeg har brug for det ur. - Tag det roligt.
Jeg skal bruge et sted at sove et par dage. Kender du et sted?
Måske.
Der, hvor jeg bor.
Jeg kan spørge ejeren. Hvis du afleverer uret tilbage.
Hvilket ur?
Stop så.
Værsgo.
Du er sød.
Tag et tørklæde.
Et tørklæde?
Tager De det?
Du kan hente vand henne ad gaden.
- Men skift spand først. - Okay.
Skal vi varme lidt op?
Efter Dem. Ind med Dem.
Jeg var der. Med Davout, Soult, Murat, Ney.
De var der alle sammen. Kejseren nægtede at give sig.
På kirkegården, foran alle, satte han Kejsergarden ind!
Og vi holdt stand!
Så begyndte jorden at ryste.
Det var Murat med 12.000 kavalerister.
De huggede preussere, polakker og russere ned!
Slaget ved Eylau. Hvilket mod! Hvilken kraft!
Mine brødres blod. Længe leve kejseren!
- Jeg er tørstig, søde! - Det er til soldaterne. Ikke til dig.
Soldater drikker ikke. De dør.
Smager øllet godt?
Hej, søde. Kom med ind og få varmen.
- Du havde to ure! - Det gør ondt!
- Hvem tog uret? - Jeg ved ikke, hvad han hedder!
- Hold op med at lyve! - Hvorfor skulle jeg lyve?
Det er det, du kan! Hold kæft og giv mig det!
Jeg har kun et! Hvad skal jeg sige?
Hvem tog det? Hvem? Spyt ud!
- Jeg var der. To mænd blev bestjålet. - Jeg sagde jo, at en tog det!
- Hvem? - Hvad foregår der her?
Hvad vil du?
Leder I efter det her?
Hun gemte det mellem mit stof. Jeg er tøjhandler... Jeg tog det.
Men jeg vil gerne aflevere det tilbage.
Og jeg er hertuginde.
Kan du ikke huske mig? 1798. Fængslet i Bicetre. Perrin.
- Vi sad lænket sammen. - Du tager fejl.
Behold uret. Du må også gerne få hende.
- Men så slår vi os sammen. - Hvad har du gang i?
Det er Vidocq!-Så du er ikke død.
Nej, jeg sælger tøj.
Vi røver borgerskabet i aften og har brug for en tredje mand. Er du med?
Klart. Det ville jo være trist, hvis man fandt ud af, at tøjhandleren er Vidocq.
Kom nu. Du kan ikke sige nej til en medfange.
Som sagt, så sælger jeg tøj.
I tager fejl. Tag uret og gå.
Hold op! Hold op, sagde jeg!
Du slår ham ihjel. Slip ham.
Vil du ikke nok.
Forsvind. Ud.
Rejser du væk?
Jeg er ligeglad med, hvem du er.
Måske, men det er andre ikke.
Så tager jeg med.
Hvorfor ikke?
Du skylder mig ikke noget.
Det ved jeg godt.
Camille Desmoulins, Mirabeau, Lafayette, Olympe de Gouges...
- Laver De sjov? - Det er min pligt at vide alt.
En hysterisk kurtisaner.
Hun gjorde "menneskerettigheder" til "kvinders rettigheder".
Sikke et eventyr. Da de arresterede kongen, -
- gik hun tre kilometer, før hun gav op, fordi hendes fødder gjorde for ondt.
Vi har brug for flere kvindelige forfattere her.
Madame Roland, de Stael, de Méricourt.
Théroigne og hendes amazoner. Sikke et initiativ.
Sikke en kvinde. Hun blev indlagt på sindssygehospitalet.
Men jeg afbrød Dem.
Jeg tænkte bare på, om...
Jeg mener, vedrørende...
...min æresbevisning.
Hvis De havde tid til...
Mænd og deres medaljer.
Jeg skal nævne det for Joseph.
- Kejserens bror? - Monsieur Fouché.
Naturligvis.
- Deres overordnede. - Naturligvis.
Og nu, min ven, sæt Dem ned og fortæl, hvad der sker i Paris.
Hvad vil De vide?
Hvad tror De, at kvinder diskuterer? Kejserens felttog?
Forbrydelser, min kære Henry.
Intet interesserer kvinder mere end forbrydelser.
Jeg er lutter øren.
Så...
Hvad nu?
Undskyld, men inspektør Dubillard er her.
- Her? - Han er ikke alene.
Undskyld mig.
- Hvad drejer det sig om? - Monsieur...
Jeg tænkte, at De gerne ville være den første, som fik det at vide.
- Dette er ikke noget for kvinder. - Jeg overlever.
Hvorfor forstyrre mig på en søndag, Dubillard? Kunne det ikke vente?
- Hvem er han? - Vidocq, monsieur.
- Vidocq? - Selveste Vidocq!
Domstolen kommer til at elske det her.
Det ser lovende ud med medaljen.
- Mine herrer... - Jeg følger Dem ud.
Kom med mig.
- Jeg er uskyldig! - Ingen er uskyldig.
Jeg troede ikke på, at De var død.
- Jeg antog, at De var... i Amerika. - Jeg har intet gjort.
Faktum er, at en mand ved navn... Flandrin-
-blev fundet myrdet på St. Honoré.
- De hævder, at du gjorde det. - Hvem er "de"?
Ingen anelse. Brevet er ikke underskrevet.
Uanset hvad, så er denne Flandrin død.
Så denne gang...
...bliver det guillotinen.
- Og hvis jeg kender den skyldige? - Han er medskyldig.
De myrdede ham og vil nu hænge mig op på det.
De har mit ord. Løslad mig, så finder jeg dem for jer.
Løslad Vidocq?
Intet mindre?
Før ham bort.
Slip mig, sagde jeg!
Svin!
Stop! Lad ham være!
- François. - Hvad vil De?
At De skåner ham. Jeg har brug for ham i live.
Hvad har han gjort?
- Han fornærmede min families navn. - Det passer ikke.
Vi spillede terninger.
Han fortalte, at republikken konfiskerede hans ejendele og jord.
Med det navn han har, begyndte jeg at grine. Han hedder...
Hertug Loic de Neufchateau.
Kaptajn i det femte husar-regiment.
De tog din jord, og du bærer deres uniform?
Monarki, republik, kejserdømme. Jeg tjener Frankrig.
Skån ham. Så står jeg i gæld til Dem. De har mit ord.
En dømt mands ord?
François Vidocqs ord.
- De siger, at du var ved Valmy. - Og Jemmapes.
Betydelige slag. For bønderne.
For republikkens soldater.
Kom forbi en aften og giv en omgang.
De står mig i gæld til nu.
Sku ikke hunden på hårene. Jeg er bedre end det her.
Vi kan slå os sammen.
- Har du udstået din straf? - Alle fem år.
Bagefter forsøgte de at hverve mig.
Jeg var nødt til at skyde to tæer af for at slippe væk.
Jeg kan ikke danse længere, men det er bedre end at lege soldat.
Efter det du gjorde for mig, vil jeg gøre alt, hvad du beder mig om.
Farge og Perrin. To alfonser.
Glem det.
De angav mig til politiet. Så...?
- Kan du huske Maillard? - Det lede svin?
Han blev benådet.
De arbejder for ham. Du bør undgå dem.
Alting går via ham.
Har de sladret, står han bag. Bed om hvad som helst, bare ikke dette.
Farge og Perrin.
Klyng dukken op!
Hvis du bryder vores love, bliver det min kniv i stedet for neglen.
Han er en af os.
Farge og Perrin er blevet bortført!
- Forklar. - Jeg var sammen med dem.
Og du er på fri fod?
- Han gav mig en besked. - Hvem?
Vidocq.
Fortæl.
Han siger, at han vil sende dig tilbage til fængslet.
Og du lod ham tale ud?
Farge og Perrin. Flandrins mordere.
Med signerede tilståelser.
At man ikke er skyldig...
...betyder ikke, at man er uskyldig.
Jeg må erkende, at det ikke er så slemt. Lidt ballade. En del faktisk.
Men dine mange flugtforsøg er et problem.
Jeg kommer fra Arras. Jeg nyder friheden.
Med det sagt, Så røg du ikke i fængsel ved en tilfældighed.
Du må have været anklaget for noget? Så hvad var årsagen? Motivet?
Årsagen? Motivet?
En duel med en jaloux ægtemand. Det er det eneste, jeg er skyldig i.
Capdeville. Beaumont. Florentin.
Selskab, som jeg klarer mig fint uden.
På disse hylder står mapperne over Frankrigs mest eftersøgte mænd.
- Og hvad med den tomme hylde? - Der står...
...mapperne på de farlige mænd, som er bag lås og slå.
- Hvad? - Et godt bevis på politiets effektivitet.
Gør ikke nar af mit arkiv!
Det er unikt.
De har brug for mig.
Overlad det til mig. Jeg fylder hylden op.
Der findes mange som Farge og Perrin.
Jeg har ikke behov for at rekruttere tidligere straffefanger.
Nicolin, alias Bageren.
Han kvæler sine ofre med mel, da han ikke kan holde deres skrig ud.
Han indledte karrieren som tigger i Gent.
Efter at have udgivet sig for at være krøbling, blev han klatreridder.
- Klatreridder...? - Klatreridder. Indbrudstyv.
Foragtet af andre tyve, som ikke har behov for at dræbe deres ofre.
Henri Pinson, "Tornblomst". Fik sit øgenavn under felttoget i Egypten.
Forrykt. Nådesløs galning.
Han skal have halshugget en præst bare for at se sjælen forlade kroppen.
Efter at have mødt ham, skulle jeg mene, at det er sandt.
Han siges at være Maillards lakaj.
Endnu en af dine venner.
Jeg reducerede ikke hans straf. Han blev benådet.
I fængsler folk, som stjæler brød, og lader mordere gå?
Nogen kontaktede ministeren. Jeg blev aldrig spurgt.
Côme Maillard. Slavehandler og bøddel i San Domingo.
Han beordrede 44 fanger flået levende.
Han ser sig selv som underverdenens svar på Napoleon.
I har lukket en ræv ind i hønsegården og kommer til at fortryde det.
Nu går du for langt, Vidocq.
Kender du virkelig alle disse mænds generalieblad?
Jeg ved både, hvilke forbrydelser, de har begået, og hvordan de ser ud.
Jeg bærer ikke nag, men jeg glemmer aldrig.
Okay. Fortsæt.
Millet. Brækket næse, tyrenakke. Svindler. Fire år i Toulon.
Dupain. Mangler venstre øreflip, som blev spist af en rotte.
Han har en kvinde tatoveret på venstre skulder.
Med al respekt, De har et godt bibliotek, men mangler viden.
Hvad skal jeg gøre? Smide betjentene i fængsel, så de kan lære jargonen?
Hvad med ham her?
Nathanael de Wenger. Aldrig hørt om ham.
Jo, det har du. I stak af sammen.
Manden fra Alsace? Han fortalte mig aldrig sit navn.
Han er et kendt navn nu. Han vil detronisere Maillard.
Han rejste til London og arbejdede som lejemorder.
Nu er han tilbage, og jeg har problemer nok i forvejen.
For at bekæmpe disse mennesker, må man kende deres vaner og verden.
Jeg glemte, at du er en af dem. Det er korrekt.
Nej, det er jeg ikke.
- Det er bare snak. - Nej, De taler om mit liv.
- Jeg er ikke en af dem. - Okay.
Nå? De har brug for resultater, og jeg kan levere dem.
- Men til hvilken pris? - Benådning.
Okay? Er det alt?
Jeg gav Dem mændene. Maillard vil se mig død nu.
Nu er det ham mod mig.
Jeg køber mig min frihed.
Du kan ikke forlange noget som helst!
Men alligevel... Ja eller nej?
- Hvor meget? - Hvor meget hvad?
Hvor meget får jeg i løn?
Jeg giver dig chancen for at rense dit navn. Og gratis mad.
Med din appetit, er det en god aftale.
Jeg er jo godt nok efterlyst efter et par små misforståelser.
Alle, der arbejder for mig, bliver benådet. Du kan begynde forfra.
Ja eller nej?
Vent.
Har du tænkt over det?
Napoleon hjælper gamle monarkister, som aldrig trak våben mod riget.
- Skaf mig min jord, så hjælper jeg jer. - Jeg skal gøre mit bedste.
- Samarbejd ikke med den morder! - Hold op.
Min søn, Charles. Han hjælper med at rense vore navne.
Okay.
Hør godt efter. Hidtil har Maillard kun været ude efter mig.
Hvis I hjælper mig, vil han også have jeres hoveder på et fad.
Jeg har alligevel aldrig brudt mig meget om mit.
Skadedyret her kan sikkert dræbe andre skadedyr.
Men hvad laver gadepigen her?
Man hører meget på gaden.
Og gaderne tilhører mig.
Vi står kun til ansvar over for Henry.
Vi bliver bedømt på vores resultater. Prisen for benådning.
Nå?
- Skatter! - Hvad er der, søde?
To flasker rød! Han betaler!
Længe leve kejseren!
Morder!
Utur.
Mademoiselle...
En tyv er en tyv.
Og et resultat er et resultat, Dubillard.
Chef...
Der verserer rygter om, at Vidocq er dybt involveret i bandekriminalitet.
Kom med beviser. Ikke rygter.
- Nogen så Mini... - "Nogen så, nogen så".
Jeg beder om beviser og får et "nogen så". Det er jo latterligt.
Du er ynkelig. Ved du, hvad du er?
En eunuk i et harem.
Fordi du er magtesløs, tror du, at alle andre er inkompetente.
Du forstår ingenting. Manden håber på at blive benådet.
Jeg har ham i min hule hånd. Jeg kontrollerer ham.
Han er min.
Jeg ved godt, at det er lettere at sprede rygter, -
- end at udvise samme effektivitet som Vidocq.
Om så du gjorde dit arbejde fem, seks eller otte gange bedre, -
- ville du ikke nå ham til sokkeholderne.
Hverken du eller nogen anden, som arbejder her.
- Med al respekt... - Ikke nu.
Jeg har et møde.
Monsieur Fouché har sagt, at jeg måske vil få tildelt Æreslegionen.
Men det er ikke takket være dig.
Der er ikke noget at stjæle ovenpå!
Hvor er byttet?
Kom nu! Spyt ud!
Tag de her på.
Til mig?
Jeg skal nævne Dem for kejserinden.
Hun burde kunne gøre Dem den tjeneste.
Hvis De vil have mig undskyldt, så vil jeg gerne spille færdig.
Jeg takker baronessen.
Jeg vandt igen.
Hvem er den næste?
Hvor er baronessen?
Flyt dig, mameluk.
Mehmet?
Kære ven...
- Jeg bad dig om ikke at komme her! - Var din tunge!
Har du glemt, hvor du kommer fra? Det har jeg ikke.
Hvem sendte din mand til det hinsides?
Hvem pressede puden mod hans ansigt? Hvem gjorde dig til arving?
- Du skylder mig alt! Alt dette er mit! - Vær stille.
Ikke før du fjerner Vidocq!
Gør, hvad der skal til. Det her kan ikke blive ved.
Han har taget 20 af mine mænd. Og tre nære medarbejdere.
Mansart, Bransier og Dupain rådner nu op i fængslet!
Jeg har snart mangel på folk!
Vi har ikke oplevet succes i flere måneder, og du spiller bare kort!
Sut den af på en eller anden. Få ham væk fra politiet.
Rør mig aldrig igen.
Jeg betaler.
Betaler? Tror du, at det er magt?
Arme stakkel. Du ved ingenting om magt.
Et ord fra mig og dit liv er slut.
Hjælp mig.
Tal med Fouché.
Sig til ham, at Vidocq hører hjemme i fængslet.
Du greb det helt forkert an.
Nu må du klare dig selv.
Rør dig ikke!
Åbn vognen.
Kom ud!
Hvad har du tænkt dig at gøre, når alt det her er overstået?
Vi får se.
Jeg vil gerne opleve noget.
Jeg har aldrig været udenfor Paris.
Jeg blev født tre gader herfra og har aldrig forladt kvarteret.
Hvis jeg får børn, skal de opleve græs, træer, fugle.
Køer. Høns.
- Ænder. Svin. - Gør du nar ad mig?
- Ørreder. - Gør du nar?
Hold op! Hold op!
- Slip mig! - Kornmarker!
Jeg skærer din tunge ud og kløver dig i to.
Farvel, Tornblomst.
Nathanael de Wenger. En gammel ven af din mand.
- Tak. - François skræmmer dem.
De ønsker ikke en konfrontation. De vil indgå en byttehandel.
Sig, at jeg vil tale med ham i morgen.
I morgen klokken 13. Ved Fontaine aux Singes.
Jeg vil vise ham noget. Noget, som han vil finde interessant.
Goddag, François.
Godt, at du kunne komme.
Tak.
For Annette.
Jeg er glad for at kunne hjælpe.
Hvordan har du det, François?
Hvad vil du?
Jeg har savnet dig.
Hvorfor er jeg her?
Du har måske ikke hørt det, men jeg har skabt mig et navn.
Jeg er måske ikke helt så berømt som dig, men jeg arbejder på sagen.
De vil fryde sig den dag, jeg bliver halshugget.
I min familie plejer vi desværre at ende på skafottet.
Min bror, min far.
Fem onkler. 17 fætre.
De Wenger-slægtens bidrag til revolutionen.
For ikke at tale om kvinderne.
Jeg blev døbt i blodet fra min slægt.
Jeg er født ud af rædslen, François.
Jeg hører hjemme under guillotinen. Hvad med dig?
Jeg spurgte dig om noget. Hvorfor er jeg her?
Lad os nyde spektaklet. Jeg har altid elsket markeder.
Det minder mig om min ungdom i Strasbourg. Julemarkederne.
Jeg har en gave til dig.
Vores vaner kan koste os livet.
Du har allerede arresteret de fleste af hans mænd.
Jeg gjorde bare arbejdet færdigt. Nu vil jeg hyre hans folk.
Hvad vil du?
Se.
Dem der.
Og de andre. Pøbelen.
De er vores... hver og en.
Jeg har rejst meget siden vores lille eskapade til søs.
Østrig, England, Preussen. Jeg har sågar boet i Schweiz.
Men intet slår Paris.
Passér gaden. Her er intet at se.
Her er intet at se. Forsvind.
Vi må organisere os. Du samarbejder med politiet.
Det er smart.
Vi stod ansigt til ansigt i Sénart-skoven.
Det må aldrig ske igen.
Er du enig?
Fortsæt med at spærre amatører inde.
Mens jeg kroner os til kejsere af Paris.
Der kan kun være én kejser.
Ikke hvis vi slår os sammen.
Jeg rejser alene. Det har jeg allerede fortalt dig.
Jeg troede, at vi var venner.
Tak.
Jeg kunne godt vænne mig til det her.
- For os. - Længe leve kejseren!
Maillard og Tornblomst? Der smed I vist fløjlshandskerne.
Jeg ville have foretrukket arrestationer, men klager ikke.
Monsieur Henry, må jeg præsentere Annette.
Det glæder mig, at I takkede ja til invitationen.
I har spillet en stor rolle i dagens begivenheder.
- Vi havde en aftale. - Det ved jeg godt...
Men rigets bureaukrati er... mangelfuldt. Hvad kan jeg sige?
Man må ikke stresse dem. Se på mig.
Jeg er blevet lovet denne medalje i årevis.
I dag får jeg den så. Det er sådan, det fungerer.
Jeg er et levende bevis på, at tålmodighed betaler sig.
Hvad hvisker I om? Statshemmeligheder?
Lad mig præsentere baronessen af Giverny. En god ven.
De ser betydeligt bedre ud end sidst, vi mødtes.
- Eller har De glemt det? - Nej... Jeg glemmer sjældent noget.
Jeg har hørt meget om Dem.
Ikke meget godt, men det vigtigste er omtale.
Det vigtigste er at overleve. De levende får det sidste ord.
Så De kalder Dem også "filosof"?
Ja... Jeg kaldes mange ting.
Tillad mig at låne dagens helt til at servere lidt sladder for damerne.
Jeg ser dagligt baronesser som hende sælge sig selv på gaden.
Du falder vel ikke for det skuespil?
- Ingen er, hvad de påstår at være. - Jo. Dig.
Du fortjener Æreslegionen.
At blive benådet er godt nok for mig.
Apropos... Jeg er straks tilbage.
Bliv her. Du er den smukkeste af alle på slottet.
Det siges, at De deltog i slaget ved Austerlitz. Er det sandt?
Det var pokkers. Og jeg som troede, at De var et svin.
Jeg er stolt over, at kunne kalde Dem kollega.
"Et bånd så rødt, som blodet, der blev spildt..."
Monsieur? Jeg bliver nødt til at tale med Dem.
- De må være Vidocq? - Til tjeneste.
Jeg troede, at De var højere.
De siges at være observant.
Er den menneskelige komedie ikke mere interessant i virkeligheden?
"Den menneskelige komedie". Sikke et fint udtryk.
De burde fortælle det til en af vore dramatikere.
Hans Excellence må vide, at jeg blev lovet benådning.
Den stod der.
Guillotinen. Den stod der.
Har De nogensinde overværet en offentlig henrettelse?
Det burde alle opleve mindst én gang i livet.
Den skrigende folkemængde. Skældsordene.
Fornærmelserne. Kravet om hovedet.
Hoveder og sko. Deres besættelse af Marie-Antoinette.
Alle ville have hendes sko.
De henretter en dronning, mens de tænker på deres fødder.
Det er en alvorlig fejl at forveksle "folk" med "folkemængde".
Folket er suverænt. Revolutionens største arv.
Men folkemængden er et bæst, som skal mades, manipuleres og tæmmes.
Jeg har set dusinvis af hoveder rulle, her fra terrassen.
Royalister, orléanister, jakobinere, girondinere.
Den samme råbende folkemængde.
Ingen råb om benådning. Alle ville se blod.
Kejserdømmet førte os gennem kaosset og fik ryddet op i samfundet.
Dette må vi nu konsolidere.
Tror De...
Ludvig XVI og Robespierre blev ikke dræbt for det, de var, -
-men for det, de symboliserede.
Jeg frygter, at kejseren ender som et symbol.
- Så rygterne er sande? - Rygter er sjældent helt grundløse.
Kejserdømmet vil savne Dem, hvis De forlader det.
Kejserdømmet tilhører kejseren. Han er menneskelig og begår fejl.
Frankrig er vigtigere. Landet overlever kejserdømmet. Og mig.
Napoleons styrke er evnen til at få fraktionerne til at samarbejde.
Bonapartister, monarkister, republikanere.
Uden ham var der endnu borgerkrig.
Det er også det, som jeg værdsætter ved Dem.
De har en mand fra Vendée, som vil vinde sin jord tilbage, -
- en gammel republikansk fyldebøtte, en bonapartistisk gadepige, -
- og en tidligere straffefange besat af at genvinde sin plads i samfundet.
Jeg sætter virkelig pris på Deres opfattelse af Frankrig, Vidocq.
De burde gå ind i politik.
Jeg blev lovet benådning.
Det eneste spørgsmål er: Ville De egentlig gøre nytte?
Napoleon, hvad har du gjort ved mine tæer...
Længe leve kejseren!
Kan du ikke huske det?
Far, jeg var to år, da vi mistede jorden.
500 tønder land af skov, tre søer, med udsigt over sletterne.
Slottene var elegante, stærke, som vort hjem.
Mor taler ofte om det.
Vi var lykkelige der.
Det bliver du også.
Charles.
- Far... - Nej!
I tildeles ikke bare en medalje i dag, mine herrer.
Det er et æresbånd.
Et rødt bånd. Rødt som blodet der blev spildt i forsvaret af riget.
Et rødt bånd.
Rød, som den passion, I har udvist i landets tjeneste.
Et rødt bånd. Rødt, som båndet der forenede jer med jeres mor.
Et rødt bånd, som forener jer med Frankrig for evigt.
Mine herrer, vis jer værdige til båndet.
Vis jer værdige til Æreslegionen.
Ingen arrestationer i aften.
Jeg har gjort alt for, at han skulle få sin medalje. Ødelæg ikke festen.
Tak.
Det er underligt. Det føles som om, at jeg har kendt Dem hele livet.
Roxane Rastovitch. Oplært ved madame Liébauts harem.
Elskerinde for diverse tjenestemænd. Arbejdede for en vis Verdier.
Snød aristokrater, som flygtede fra Frankrig.
De tilbragte tre år i fængslet i St. Lazare.
Da De blev løsladt var Verdier død, så De knyttede bånd til underverdenen.
De tog kontakt til en elsker fra Deres ungdom: Maillard.
De charmerede Dem ind hos en baron, den gamle Giverny.
Han blev fundet død i sin seng.
- En fin måde at død på. - Hvis han ikke fik hjælp.
Til sidst fandt De vej til hoffet via en generals seng.
Siden da har De... tilbudt ydelser for modydelser.
- Har jeg glemt noget? - Ja.
At invitere mig på middag. I morgen?
De er kejseren af Paris nu.
Jeg kan... trække i visse tråde.
Skaffe Dem Deres benådning, for eksempel?
Og hvad skal jeg gøre til gengæld?
Venner først.
Jeg er ikke den eneste, der har en livvagt.
Han ville leve...
...tjene sit land, vise sig værdig, vinde hæder og ære.
Og du dræbte ham!
Du dræbte ham.
Du tænker kun på hævn.
En krig, der aldrig ender. Mod byens afskum.
Du hader dem, men er ikke bedre selv. Du er en af dem.
En bølle.
Et udyr.
En stikker.
Åbn for Monsieur Vidocq.
- Monsieur Vidocq. - Hvem er de?
De kommer fra Toulon. De skal videre i morgen.
Stikker! Stikker!
Forræder! Vi nakker dig!
Åbn.
- Vil De derind? De dræber Dem. - Gør, som jeg siger.
- Jeg har brug for hjælp! - Lad mig.
Hvad hjælper det at klage?
I skulle have modsat jer!
Nu er det for sent.
I bliver stillet for en dommer.
Ingen herinde er uskyldig.
Uanstændige forbrydere!
Findes der nogen herinde, som kan hævde, at vi har arbejdet sammen?
Eller at jeg har forrådt ham? Nå?
Ikke en eneste.
Jeg har ikke stukket nogen!
Fordi, jeg altid har arbejdet alene.
Og I ved det udmærket!
Alle, der står her, som ville se mig død i fængslet i Toulon eller Brest...
Hvad forventer I af mig? Solidaritet?
At jeg vil ende under anklage? Igen?
Stikker.
Jeg har ingen respekt for jer.
Jeg har været her før.
Jeg stod, hvor I står nu.
Jeg ved, hvad I har i vente.
Det eneste jeg vil bede jer om...
...er at holde ud.
- Hvem er det? - Politiet.
Monsieur Henry er blevet stukket ned i sin seng. Han vil tale med Dem.
Vent.
Monsieur? Nej, monsieur... De må ikke!
Hvad foregår der?
- Annette! - Annette?
Godaften, Annette. Hvordan har du det?
Jeg foreslog, at vi skulle arbejde sammen.
Han nægtede.
Hvorfor?
Hvorfor gjorde han det?
Hej, François.
Mehmets mikstur. Et ekstrakt af valmuefrø.
Da jeg hørte det, frygtede jeg, at du skulle gøre noget dumt.
Jeg sagde, at jeg aldrig ville tilgive ham, hvis der tilstødte dig noget.
Han er forelsket i mig.
Bliv liggende. Du trænger til varme.
Masser af varme.
Du skal overleve, François.
Lev.
Greve de Puymerans!
Jeg har ventet i tre timer. Er min ankomst blevet annonceret?
Ja, madame.
Joseph.
- Monsieur Fouché. - Hvad laver De her, madame?
Det drejer sig om en Æreslegion.
Igen? Vi giver dem snart til hvem som helst.
Og om konfiskeret ejendom, der måske...
- ...kunne tilbageleveres. - Der er vigtigere ting.
Jeg kan nævne nogle navne, som kan være brugbare for os.
For os?
- Jeg mener... - Tiderne skifter.
Der er ikke tid til fornøjelse.
- Jeg beklager, monsieur. - Vis de Puymerans ind.
Farvel, madame.
Hvad mener du med "forsvundet"?
Ingen har set ham i flere uger. Siden branden.
- Måske er han blandt de døde? - Nej. Han blev set forlade bygningen.
- Okay. Så? - Så han er forsvundet.
En stikker fandt Nathanael de Wenger. Jeg henter ham ind.
Jeg er ligeglad med Wenger. Find Vidocq!
Jeg vil se ham på mit kontor eller i fængslet. Bare ikke på fri fod!
Det tog sin tid. Jeg troede ikke, at du havde fået min besked.
- Gentag det. - Der er en passage derovre.
- Hvor mange? - 10-12, ikke flere end det.
- Hvad laver du her? - Henter vin.
Vinen står ved døren.
Jeg sværger, at jeg taler sandt!
- Gad du at binde ham? - Vidocq!
Chefen for Sikkerhedstjenesten vil tale med Dem. Nu.
Hvordan fandt De os?
De er ikke den eneste dygtige betjent her til lands.
- Er I kun jer to? - Tilbyder De Deres assistance?
- Hvem der? - Vin! Hjælp mig med at bære?
Hvis klokkerne ikke ringer, får du tre mønter.
Ikke en lyd!
Lad mig vinde, så skaffer jeg dig et kvindfolk.
- Fokuser! - Kom så Poitou!
- Næsten... - Jeg har den!
Godt klaret, Poitou!
Vi stoppede vognen. Jeg åbnede.
Bang! Skød ungen.
Du skulle have set hans blik. Blodet på hans uniform.
Én mand mindre i Napoleons hær.
Flere skal dø.
Er De ramt?
Kom!
- Han slipper væk! - Jeg får ikke brug for hjælp.
- Hvad hedder du? - Poitou.
Hvor gammel er du?
Smut hjem, knægt.
Jeg sagde smut! Løb hjem! Skynd dig!
Nå? Vil du følge din forbandede søn?
Du var en, som man kunne regne med.
Se dig nu.
Hvem er du nu?
Kig dig i spejlet, stikker.
Du er værre end politiet!
Stikker!
Vidste du, at jeg beundrede dig? Den store udbryderkonge.
Stikker!
François?
Et perfekt sted for en kroning. Kom.
Du og jeg... vi er ens.
François, når du modtager dette brev, har jeg forladt Frankrig.
Jeg kommer til at savne Paris, men jeg er blevet for populær.
Det er blevet sværere at holde på hemmeligheder her.
Min fortid hjemsøger mig. Hvis nogen kan forstå det, er det dig.
Hvornår mødes vi igen?
Hvis bare du ville, kunne vi udrette noget stort sammen.
Jeg savner dig allerede.
Vi ses snart igen, François.
I et andet land. Under et andet styre.
Hjertelige hilsener.
Roxane.
Vidste vi bare, hvorfor vi er her.
Jeg vil vide, hvilken tåbe det er, som har ladet os vente i to timer.
Se jer selv! Se!
- Hvad? - Jeres sko er beskidte!
I kan ikke møde op hos Monsieur Fouché i den forfatning.
- Deres tur. - Endelig.
Ikke Dem. Monsieur Vidocq.
Men...
Han tager Dem bagefter.
Hvad?
Med hensyn til Deres benådning, så har jeg tænkt over det.
Svaret er nej.
- Vi havde en aftale. - Vi?
Monsieur Henry, chefen for Sikkerhedstjenesten.
Den forhenværende chef. Jeg har ikke fået fortalt ham det endnu.
Faktum er, at jobbet er ledigt.
Jeg sagde det jo, Vidocq. Jeg har store planer med Dem.
De forlader ikke riget?
Mine fjender undervurderede mig.
Og der er så meget at gøre.
De bliver nødt til at vælge, Vidocq.
Tjen Deres land eller forbliv i middelmådighedens skygge.
Tænk over det.
Vis de andre ind.
Goddag, Monsieur Vidocq.
Undertekster: J. Petersen